КОМПЛЕКСНИЙ ВПЛИВ СВІТЛОВОГО ЗАБРУДНЕННЯ НА МІСЬКЕ СЕРЕДОВИЩЕ: ЕКОЛОГІЧНИЙ, СОЦІАЛЬНИЙ ТА ЕСТЕТИЧНИЙ ВИМІРИ - Намчук, Олександра (Містобудування та територіальне планування, 2025)
Світлове забруднення як урбаністичне явище виходить за межі суто технічної чи енергетичної проблематики, охоплюючи широкий спектр екологічних, соціальних, естетичних і регуляторних наслідків для міського середовища. У статті здійснено комплексне дослідження впливу надмірного штучного освітлення на екосистеми, здоров’я мешканців, візуальну ідентичність міських просторів, а також нормативно-правове поле управління нічним освітленням. Одним із ключових напрямів аналізу є екологічний вимір проблеми. Автори розглядають вплив Artificial Light at Night (ALAN) на поведінкові та фізіологічні реакції фауни й флори, акцентуючи на особливій вразливості нічних видів, таких як кажани та мігруючі птахи. Увагу зосереджено також на фотофізіологічних руйнуваннях у рослинності та на зміни хімічного складу повітря внаслідок світлоактивованих реакцій. У роботі представлено результати українських досліджень, зокрема із застосуванням супутникового моніторингу й відеофіксації, що засвідчують значне перевищення гранично допустимих рівнів засвітлення нічного неба в містах. Це дозволяє виявити локальні зони світлового навантаження та сформувати підґрунтя для просторового планування освітлення. Соціальний аспект аналізу охоплює порушення добових ритмів людини, погіршення сну, підвищення рівня тривожності та ризиків для серцево-судинного здоров’я. Особливо чутливими до надмірного освітлення є діти, літні люди та мешканці щільно забудованих районів. Водночас відзначається і протилежний ефект — недостатнє або нераціональне освітлення спричиняє зростанню відчуття небезпеки. Наголошується на потребі досягнення балансу між освітленістю та психологічним комфортом у публічних просторах. Естетичний і просторовий вимір пов’язані з аналізом візуального шуму, викликаного хаотичним розташуванням джерел світла, вивісок, екранів і фасадної ілюмінації. Звертається увага на новітню концепцію «темних зон» у світловому дизайні та необхідність інтеграції принципів екодизайну в українські міста. Завершальна частина статті торкається регуляторних викликів: відсутність системних нормативів, брак інтелектуального керування освітленням і потреба в міждисциплінарному підході до формування «нічної політики» міста. Стаття формулює концептуальні основи для інтеграції світлового дизайну в стратегії сталого розвитку міських територій України.