ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ ІРАНСЬКОЇ ШКІЛЬНОЇ АРХІТЕКТУРИ ПЕРІОДУ ПЕХЛЕВІ - Емаміанфар, Алі; Третяк, Юлія; Косаревська, Раддміла (Містобудування та територіальне планування, 2025)
Досліджуються архітектурні особливості шкільних будівель періоду правління династії Пехлеві (1925–1979) з точки зору їхньої енергоефективності. Проаналізовано перехід від традиційної архітектури мечетей-шкіл до раціональних, лінійних структур, характерних для модерністської західної архітектури. Визначено три основні типи планування шкільних будівель: лінійні комплекси, структури з тристороннім подвір’ям та симетричні планувальні схеми з центральним ядром. Дослідження демонструє розвиток і модернізацію освітньої архітектури Ірану, які відбувалися із урахуванням кліматичних умов, що сприяло підвищенню енергоефективності будівель. Отримані результати можуть бути використані для адаптації історичного досвіду до сучасного проєктування енергоефективних освітніх просторів.