ПРОПОЗИЦІЇ ЩОДО РОЗМІЩЕННЯ У МІСЬКОМУ СЕРЕДОВИЩІ ЗАКЛАДІВ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ЛЮДЕЙ ЛІТНЬОГО ВІКУ - Хунцзюань, Чжао; Куцевич, Вадим (Містобудування та територіальне планування, 2024)
Розглядаються питання проєктування закладів соціального захисту у Китаї, їх основні містобудівні напрямки, які через складну структуру міст повинні базуватися на чинних державних нормативних актах КНР, а також наведених у статті ДБН України. Містобудівне розташування закладів соціального захисту населення підпорядковані стратегії розвитку просторової системи населених пунктів. Ця система гарантованих державою економічних, соціальних і правових заходів, які забезпечують людей літнього віку можливостями подолання обмежень життєдіяльності на основі формування спеціальних закладів де створюється інклюзивний простір. Визначені прийоми містобудівного розміщення зазначених закладів в структурі міста на окремих ділянках: у зелених зонах центральних частин міст, у передмісті та у рекреаційних зонах міст та сільських поселень. Розміщення, місткість і розміри земельних ділянок закладів соціального захисту повинно визначатися на основі завдання на проєктування з урахуванням вимог таких нормативних актів України: ДБН Б 2.2-12:2018; ДБН Б. 2.2-5:2011; ДБН В.1.1-7:2016; ДБН Б 2.3-18:2007; ДБН В. 2.2-9: 2018; ДБН В. 2.2-16: 2007; ДБН В. 2.2-40:2018; ДБН В. 2.2-10: 2022; ДБН В.2.2 -13: 2003; ДБН В. 2.2 -16-2018; ДБН В. 2.2 - 25: 2009; ДБН В.2.2-11:2002. Розміщення закладів соціального захисту населення залежить від вибраної ділянки забудови, тому що ці об`єкти потребують щоб прилегла територія до них мала природне озеленення, яке сприятиме проведенню абілітаційних і реабілітаційних процесів у приміщеннях у цих закладах. Площа озеленених насаджень, яка включатиме газони, квітники,плодовий сад і город повинна складати не менше 50% площі ділянки будинку закладу соціального захисту.