УКРАЇНСЬКА АКАДЕМІЯ АРХІТЕКТУРИ: ІСТОРІЯ, НАБУТКИ І ВТРАТИ, СПОДІВАННЯ Й ПЕРСПЕКТИВИ. ДО ІСТОРІЇ ФУНКЦІОНУВАННЯ АКАДЕМІЇ У 1945–2021 РОКАХ - Пучков, Андрій (Містобудування та територіальне планування, 2021)
Здійснено спробу в історико-хронологічний спосіб окреслити основні риси, здобутки і проблеми діяльності Академії архітектури на теренах України, починаючи від 1945 року до сьогодення. Йдеться про Академію архітектури УРСР, перетворену 1945 року з Української філії Академії архітектури СРСР (1944), про Академію будівництва і архітектури УРСР, перетворену з Академії архітектури 1955 року, про ліквідацію і цієї Академії 1963 року, про відновлення Академії у вигляді впливової громадської організації 1992 року в статусі Української академії архітектури. На підставі залучення малознаного фактологічного матеріалу окреслюється діяльність і практико-теоретичні настанови п’яти президентів Академії архітектури — Володимира Заболотного (1945–1955 рр.), Анатолія КЧмара (1955–1959 рр.), Павла Бакуми (1959–1963 рр.), Валентина Штолька (1992–2020 рр.), Олега Слєпцова (з вересня 2021 року), — а також пов’язані з історичним контекстом особливості фактичних здобутків і променисті марення втрачених перспектив, нездійсненних бажань і нагальних потреб архітектурного й архітектурознавчого цехів України впродовж останніх майже вісімдесяти років. Серед іншого показано надбання Академії на шляху дослідження архітектурної спадщини України, піклування В. Заболотного про дослідження саме в цій царині; висвітлено динаміку перетворення кандидатських дисертацій з архітектури із проєктно-описових на власне наукові, якими вони є наразі; змальовано спектр проблем, що супроводжували Українську академію архітектури після її відновлення 1992 року, а також обшир важливих наукових й творчих надбань її академіків і членів-кореспондентів, зокрема в царині видання фундаментальних наукових праць; зрештою вперше запропоновано унаочнення загальної картини формування й становлення форм діяльності Академії архітектури впродовж часу її існування; окреслено перспективи подальшого функціонування й виокремлено аспекти осмислення ролі Української академії архітектури в сучасному архітектурному світі, не лише українському.