ДО ПИТАННЯ РОЗРОБЛЕННЯ АЛГОРИТМУ ВИЗНАЧЕННЯ ПРИЛАДОВОЇ ПОПРАВКИ ЕЛЕКТРОННИХ ТАХЕОМЕТРІВ - Лиско, Богдан; Мартинюк, Іван (Містобудування та територіальне планування, 2022)
Розроблено та апробовано алгоритм визначення постійної поправки віддалеміра в основі якого є метод узагальненого зведеного градієнта (GRG) з послідовним використанням критеріїв мінімізації максимального відхилення та мінімізації повної суми квадратів відхилень. Дослідження проводились у декілька етапів. Спочатку за допомогою електронного тахеометра SOUTH NTS- 350 було одержано 200 рівноточних вимірів. За допомогою статистичного опрацювання результатів вимірювань було встановлено оптимальну кількість вимірювань для приладу із врахуванням залежності кореляційної величинами інструментальної і випадкової похибок. Визначивши оптимальну кількість вимірів, було продовжено дослідження запропонованої методики розрахунку постійної поправки віддалеміра. За даними, одержаними під час вимірювання віддалей створу, який складався із чотирьох пунктів, було складено умовні рівняння. В основі яких лежать залежності між довжиною виміряного створу та його відрізків у всіх комбінаціях з урахуванням постійної поправки віддалеміра. За наявністю великої кількості вимірювань розв’язання такої системи рівнянь полягає у знаходженні мінімуму деякої функції визначення похибок виміряних віддалей. Розроблена методика базується на використанні методу множників Лагранжа при знаходженні розв’язку задачі нелінійного програмування, яка у більшості програмних ресурсів має назву - Нелінійний метод узагальненого зведеного градієнта (GRG). Суть даного рішення полягає у знаходженні умовного локального екстремуму. При цьому, найбільш доцільними є послідовне використання критеріїв мінімізації максимального відхилення та мінімізації повної суми квадратів відхилень. Метод мінімізації максимального відхилення дає можливість відбракування грубих помилок у виміряних значеннях. Наступна мінімізація повної суми квадратів відхилень дасть можливість мінімізувати випадкові похибки виміряних віддалей, оскільки обрані вибірки піддаються нормальному закону розподілу. Таким чином, отримано найімовірніше значення постійної поправки віддалеміра, значення довжин виміряного створу та його відрізків, які будуть узгодженими у всіх можливих комбінаціях.