КОМПОЗИЦІЙНІ ТРИГЕР-СХЕМИ ЗДІЙСНЕННЯ МІСЬКОГО ЛАНДШАФТУ (автопоезис і психіка феноменів дійсності розселення) - Dyuzhev, Serhii (Містобудування та територіальне планування, 2020)
У рамках креативно-рекурсивної концепції розселення із залученням результатів досліджень комплексу факторів створення та еволюції міста як історичного явища актуалізовано питання сутності та складових логос- системного механізму зародження (виявлення центрів закладання), становлення і трансформації цього феномену розселення. Підкреслено, що мультилокація подібних центрів укорінення – "гнізд" експлікації ансамблів елементарних топоформ розселення, визначає модуляцію та межі цілісних фрагментів міського ландшафту, а також їхні морфотипологічні характеристики, види та динаміку трансформаційних циклостадійних змін. Головним завданням у цьому контексті є розгляд питання закономірного активованого запуску та авторегуляції тригер-схем композиційного агрегату логос-системного механізму експлікації ідеальних культурних форм розселення. Продемонстровано, що несилові інструментальні тригер-схеми і силові інструктивні монтажні схеми (асемблери) як складові композиційного механізму розселення утворюють "робочі органи" автопоезису та реплікації атрибутів культурних форм дійсності розселення як процесо-середовищних ландшафтних феноменів. Активована сукупність "згорнутих" смислозначень таких інструментів і інструкцій, артикуляційно пов’язаних системною місією конкретного (місця) розгортання та втілення культурних феноменів розселення, утворює "душу" конфігуратора подібних форм, яка в оптиці реальної дійсності рефлексійно постає як габітус. Він виявляє та реєструє хід ресурсовтілення атрибутів форм і мовний перехід (мова форм – мова речей) як кінезис смисл означень, що розгортаються у реальності. Показано, що місією роботи тригер-схем композиційного механізму є "розпаковка", доставка і регулятивна констеляція смислозначень атрибутів конкретних форм – забезпечення досягнення ефективних рекурентних параметрів (матеріально-духовної розмірності) феноменів розселення (міст) з метою цілеспрямованого і гармонійного витрачання топоформних ресурсів втілення, що визначають стан середовища (умови просування та метрику) рекурсивних процесів розселення (ландшафтне ціле).