ТРАНСЦЕНДЕНТНІ ПЛАНУВАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ ЗДІЙСНЕННЯ ЛАНДШАФТНИХ (ПРОЦЕСО-СЕРЕДОВИЩНИХ) ФЕНОМЕНІВ РОЗСЕЛЕННЯ ЯК ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНА БАЗА МІСТОБУДІВНОГО ПЛАНУВАННЯ - Дюжев, Сергій (Містобудування та територіальне планування, 2022)
У рамках креативно-рекурсивної концепції розселення, після розгляду у попередніх статтях питань змісту композиційних тригер-схем і монтажних схем (асемблерів) здійснення міського ландшафту, представлена третя частина загальнотеоретичного дослідження технологічного ядра логос- системного механізму експлікації культурних форм дійсності розселення. Показано, що дане дослідження закономірно і очікувано виявляє метафізичні засади трансцендентної дії (автопоезису) ансамблю планувальних технологій здійснення розселення, що демонструє аналіз широкого спектру філософсько- методологічних поглядів стосовно джерел "походження" трансцендентних технологій здійснення феноменів дійсності, які розкривають "істину буття". Як проміжний висновок щодо технологічних складових логос-системного механізму є ствердження про можливість відокремлення власне "виконавчого" двочастинного блоку-модулю інструктивно-інструментальних планувальних технологій і рефлексійно-методичного дуплекс-блоку супроводу онтичних і екзистенційних матричних планувальних принципів походження і конфігуративних матриць застосування смислозначень (змісту) даних технологій. Розроблена онтологічна модель, що демонструє співпідпорядкованість роботи планувальних технологій як композиційної каскадної співпричетності (взаємоприпасованості завдяки матричному автопоетичному джерелу – прототехнології) стосовно синтез-планувальної експлікації форм дійсності. Показана специфічна роль технологічних агрегатів планувальних (практично- регулятивних) технологій і інваріантних агентів стійкості здійснення феноменів розселення, що забезпечується роботою композиційного агрегату логос-системного механізму. У контексті аналізу проблем і концепцій управління містобудівними процесами, принципів застосування відповідних планувальних технологій, а також проблем нормування міських ландшафтних феноменів розроблена онтологічна модель своєрідного "геному" (походження) трансцендентних планувальних технологій, які забезпечують освоєння та реалізацію (чи їхню можливість застосування) ментальних та фізичних містобудівних технологій у полі узгодженої дії (процесингу) силових і несилових складових логос-системного механізму. У підсумку даного тематичного дослідження надані змістовні характеристики ансамблю чотирьох трансцендентних планувальних технологій становлення і трансформації ландшафтних (процесо-середовищних) феноменів розселення (поетика, архітектоніка, фігуралістика, темпоралістика) як логос-системного процесингу конфігурування умов гармонічної дії (середовища) здійснення базових процесів (відповідно) відтворення, розвитку, формування, функціонування ландшафтного цілого із використанням інструктивних настанов щодо гармонізації параметрів втілення атрибутів ландшафтних феноменів, процесних тригер-інструментів стосовно виходу чотирьох базових процесів розселення на передвстановлені тренди, а також інструментальних тригер-схем щодо регулювання параметрів стану відповідних атрибутів середовища розселення (закономірних змін, властивостей, будови, функцій). Як висновок маніфестується теоретико-методологічне положення стосовно того, що містобудівні планувальні рішення не повинні суперечити законам оприявлення світобудови та технологіям механізму експлікації культурних форм дійсності і принципам становлення та трансформації ландшафтних феноменів розселення.