ВИЗНАЧЕННЯ НЕРУХОМОСТІ: ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ - Головачов, Віталій (Містобудування та територіальне планування, 2022)
Доведено, що сучасні надзвичайні умови потребують переосмислення підходів до використання нерухомості, як важливого чинника, що впливає на регіональний розвиток. Нажаль, поглиблюються проблемні питання пов’язані із соціально-економічними диспропорціями, зниженням ефективності земельних відносин, можливостями застосування сучасних інформаційних технологій. Крім того, необхідно враховувати сучасний європейський досвід земельного адміністрування та інформаційного забезпечення формування й використання нерухомості на основі застосування багатоцільового кадастру. Ігнорується питання визначення нерухомості як комплексного поняття, що враховує просторове, містобудівне, інвестиційне й екологічне забезпечення. Метою дослідження є комплексне визначення нерухомості, враховуючи вплив просторових, містобудівних, інвестиційних, екологічних чинників на регіональному рівні. Для досягнення поставленої мети виконані наступні завдання: - формування теоретичної бази щодо визначення нерухомості; - характеристика нормативно-правового забезпечення щодо визначення нерухомості. Для формування й впровадження багатоцільового кадастру нерухомість визначається як сукупність об’єктів нерухомого майна, земель, інших споруд, на які впливають різні ознаки та характеристики (просторові, містобудівні, інвестиційні, екологічні), використання якої створює умови й забезпечує територіальний розвиток регіонів. Базуючись на запропонованому визначенні нерухомості, охарактеризовані науково обґрунтовані рекомендації розробки й впровадження багатоцільового кадастру на основі результатів оцінки їх рівня та моделювання, що дозволило виокремити напрями підвищення рівня інформаційного забезпечення й застосування багатоцільового кадастру для зростання ефективності використання нерухомості на регіональному рівні.